Jag älskar dig.
Och jag har en kondom.
- Jag borde inte vara här, Matt. - Kom igen, Anna. Det kommer att bli kul.
Anna. Kom igen då.
Jag är på en fest...
...men jag vill bara hem.
Vart ska du? Anna?
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu
Åk inte hem.
Då hör jag min mammas klocka.
Jag letar reda på henne.
När hon blev sjuk, fick hon flytta in i båthuset...
...det var där hon ville vara.
Hon är ensam...
...hon ska inte vara ensam.
Anna.
Jag sprang upp till huset för att leta reda på pappa.
Det är nåt på tok.
Det känns inte säkert.
Det är nån ondska i huset.
De här drömmarna handlar om att försöka ta sig ur skogen och hem igen.
Ja. Och när jag kommer dit så är det som att mamma försöker att säga nåt.
- Men jag förstår inte vad hon menar. - Vi har pratat om den rödhåriga tjejen-
-men nu finns det en ny detalj, vattenkannan.
- Varför håller du den tror du? - Jag vet inte.
- Jag kommer inte ihåg. - Du kanske försökte släcka elden.
När min mamma blev sjuk, sa hon... att hon alltid skulle finnas där.
Det kan vara ett ljud i vinden-
-men det skulle vara hon. Hon skulle skydda oss.
Men...
Men när det brann så kunde jag inte skydda henne.
Om jag är så smart, varför kan jag då inte komma ihåg vad som hände?
Okej. Det här tror jag.
Vi överlever genom att komma ihåg, men ibland gör vi det genom att glömma.
Du förlorade din mor i en tragisk brand. Förändrades hela ditt liv av en ventil?
- Det kanske inte är hemskt att glömma. - Drömmen då?
Du kommer att lösa det, eller inte. Det är en process, Anna.
Vad har det gått? Tio månader? Och du är nästan klar.
Men du kommer inte att komma dit på ett sånt här ställe.
- Tror du att jag är redo? - Vad mer vill du ha av mig?
Åk hem. Kyss en kille, ställ till problem.
Avsluta det du har påbörjat.
Söta lilla Anna. Ska du åka hem? Jag kommer att bli ensam.
Jag måste gå.
Det var mycket blod, eller hur, Anna?
- Fick de verkligen ordning på dig? - Låt henne packa sina saker.
Mig fick de ingen ordning på.
Vem ska jag nu berätta mina historier för?
Jag har en överraskning åt dig.
- Titta i handsfacket. - Säg att det är en ostburgare.
- Du avslutade den. - Ja, titta inuti.
- Tack, pappa. - Det var så lite så.
- Är den bra? - Du berättar nog det för mig.
Jag vet nåt som är gott.
Toppen. Tack så mycket.
Ja, Rachel gjorde dem.
Hon skulle följa med idag, men jag sa att jag ville ha dig för mig själv.
Hon har varit underbar, Anna.
Pappa. Du har mig för dig själv.
Alex?
Anna. Du är tillbaka.
Du är tidig. Jag skulle krama dig, men jag... Välkommen hem.
Du ser bra ut. Du ser så smal ut. Jag skulle behöva vara där ett tag.
Det första jag ska göra är att göra henne tjock. Jag har börjat med honom.
Ja, hon har lagat mat hela dagen.
-Vad är det du lagar? - Biff Stroganoff. Din favorit.
Nu har du ett hus fullt av kvinnor, herr författare.
Berättade din pappa om min idé? Om festen.
- Vi tänkte ha en välkomstfest för dig. - Okej, kanske det.
Alla har frågat efter dig. Vi har hela sommaren på oss, vi behöver inte stressa.
Jag går ner till vattnet en stund.
Jag förstörde det.
Anna.
- Som att det aldrig har hänt. - Alex. Jag har saknat dig så.
Vad tycker du?
De fick jobba på helgerna så att den skulle vara klar när du kom tillbaka.
Välkommen till ditt nya hus. Bättre mat, galnare människor.
- När flyttade hon in? - Gissa.
Först hjälpte hon till med olycks- händelsen, sen med begravningen.
Nu hjälper hon honom att orka med det. Tre gånger per kväll.
- Tack, förresten. - För vadå?
För att du övergav mig. Jag var fast här med de två-
-när du sökte efter ditt inre psyke. - Du vet inte hur det var där.
Hon var min mamma också.
- Du kunde ha skrivit tillbaka. - Vad pratar du om?
- Breven jag skrev. - Jag fick ingenting. Jag lovar.
Dr Silberling kanske inte ville att jag skulle se dem.
Nej, det var inte, dr Silberling.
Han är en sån jävla idiot!
Varför skickade du inte mina brev? Det var mina brev, pappa.
Var du rädd att jag skulle berätta om din nya tjej?
Berätta om dina snuskiga små hemligheter?
Det var ett misstag att ta hit henne, och hela stan pratar om det.
Du äcklar mig.
- Vart ska du, Alex? - Som om nån bryr sig.
Du tog mig på bar gärning.
Kom hit. Du kan krama mig nu. Jag är ren.
Anna... Jag vet hur det ligger till och att du ska hata din pappas nya flickvän-
-men jag hoppas på att vi kan få det här att fungera.
Visst.
- Nåt är annorlunda. - Ja, vi har målat om.
Jag gillar tapeten i huset men köket behövde lite mer ljus.
Det brukade vara nåt här. En svart tavla?
Den ja... Den måste vara på vinden bland alla andra gamla saker.
Vi behövde ingen längre.
Vad tror du? Vill du hjälpa mig att duka?
Nej, jag är ändå inte hungrig.
Alex?
Vad sysslar du med?
Var det du eller sjuksystern på en tripp av ecstasy?
Jag vet inte. Är du full?
Jag gick på en fest där det serverades drinkar.
Var hittade du den? Vad fan gör du med den?
-Jag vet inte. Jag var på vinden... - Den borde ligga kvar där.
- Jag hatar den klockan. - Varför då? Den påminner om mamma.
Vi behövde den. Det var så hon kallade efter hjälp, efter att hon blev sjuk.
- Vakna, Anna. Rachel köpte klockan. - Vad menar du?
Hon köpte en klocka, kom hem, och knöt den runt mammas handled.
Vet du varför?
Så att hon kunde höra mamma komma när hon red av pappa.
- Du hittar på. - Varför skulle jag göra det?
- För att hämnas på pappa. - Jag är förbi den delen.
Jag kanske är full... men jag vet iallafall sanningen.
Här kommer en burrito.
Prova en slägga nästa gång.
Jag är ledsen.
Riktigt bra. Det var faktiskt precis vad köket behövde.
Är det inte? Jag drar.
Anna... Jag kommer ihåg när jag kom hit första gången och såg efter din mamma.
Jag kom till huset, och Alex var en jobbig tonåring-
-som inte visade respekt för din far. Men du var annorlunda.
Tyst. Artig. En redig liten dam.
Jag tänkte: "Hon är full av lugnt vatten. Hon är den starka"
När jag var i din ålder-
-råkade jag ut för några jobbiga saker, men jag lärde mig att vara stark.
Att bli en tjej som ingen jävlades med.
Jag är så glad att du är tillbaka.
- Jag hoppas att du kan stanna. - Tack. Det tänker jag göra.
Såg du minen? Som att du slog sönder hennes Barbie-kök.
Jag blundade när jag hamrade. Det är vår tavla. Den borde vara där.
Mamma brukade lämna meddelanden på den.
Men hon hade så dålig handstil.
Lillfingerspakt?
- Är jag jätteblek? - Ja, man kan se igenom dig.
Förhoppningsvis så kommer inte din framtida man att märka det.
Nej, du får inte lämna mig här.
- Vad är systrar till för? - Du vågar inte, Alex!
Hej, Matt.
- Hur har du haft det? - Okej.
Jag ville besöka dig, men jag fick inte.
Du skulle ha skurit upp dina handleder också så kunde vi ha blivit rumskamrater.
Hon är tillbaka.
-Lyssna, kvällen på stranden... - Nej, lyssna.
Jag var nervös så jag drack en hel del.
Ingen har nånsin anklagat mig för att vara smart, så jag var dum och full.
Men jag var orolig för dig.
- Jag letade till och med efter dig. - Vad menar du?
Jag förföljde dig hem den kvällen, Anna. Jag var här. Jag såg allting.
Du börjar bli sen, eller hur, Matt?
Tack. Det var allt vi behövde.
- Vi ses. - Hej då.
Du kan väl ta med varorna upp? Kom sen, för din pappa är utsvulten.
Din agent ringde idag. Jag visste inte att han hyrde ett hus här uppe.
De senaste fem åren. Han låtsas att han fiskar.
Jag tror att han har redaktören för bokrecensionen som gäst.
Så jag bjöd dem på middag fredag kväll. Med några andra.
Varför inte? Vi bjuder aldrig nån. Det kommer att bli roligt.
- Snälla. - Okej.
Mördare!
Anna? Vad gör du här nere?
- Mår du bra? - Det var mamma.
- Va? - Jag såg mamma!
- Vad pratar du om? - Anna?
Anna!
Hon har försökt att berätta nåt för mig.
- Va? - Branden var ingen olycka.
Det var hon.
- Rachel bara råkade vara ledig ikväll. - Ja, eller hur.
- Alex... - Jag förstår nu...
Hon lämnade mamma, parkerade bilen. Satte på sig sina små vita skor-
-och gick tillbaka till båthuset.
- Vi kanske går handlingarna i förväg. -Ursäkta mig-
-det var inte jag som såg vår döda mor peka på pappas läskiga flickvän.
- Det var nog bara en dröm. - Du var vaken. Jag såg dig.
- Jag kanske bara fick för mig det. - Kanske det...
Men det förändrar inte det vi vet. Rachel satte på kranen.
- Hon dödade mamma. - Hallå? Hej, där inne.
Hörde hon oss?
Jag ska in till stan och handla inför festen. Vill ni följa med?
Kanske ta en lunch?
Jag är bakfull och får nog huvudvärk senare.
Men Anna vill följa med. Du kan träffa Matt och prata med honom?
Du sa att han kom tillbaka till huset.
Vad sägs, Anna?
Jag kan stanna här och rota igenom hennes saker.
- Vi kan göra det en annan gång. - Nej. Jag kommer strax.
- Jag ska bara ta på mig nåt sött. - Fjäskare.
Din pappa hatar när jag kör fort.
- Vår lilla hemlighet, okej? - Vår lilla hemlighet.
Vad hände med mammas bil?
Vi pratade om det, och kände att familjen behövde nåt mer...kul.
- Mitt enda smycke jag är nöjd med. - Var köpte du det?
Nån gav mig det för länge sen.
En pojkvän?
- En gammal patient, faktiskt. - Jaså? Det låter som ett bra jobb.
Jag torkade människor i röven, Anna.
Och jag kan försäkra dig om att alla inte var lika vackra som din mamma.
Jag tog hand om gamla damer med mycket pengar som var svaga.
Vill du veta hur jag klarade av det?
Det är hemskt...
...men hur nedlåtande de än var...
...hur illa de behandlade mig, hur illa de luktade.
Jag sa alltid till mig själv: "De är döda...väldigt snart."
Alla har vi saker i vårt förflutna som vi skäms över.
Ibland är det nog bäst att släppa taget om det.
Anna?
Anna, mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Vi ska väl handla?
Underbart kött. Hur lång tid har det hängt?
- Allting är färskt. - Strunt samma.
- Jag går och hämtar mjölken. - Bra, tack.
- Matt. - Anna. Vad gör du här?
Jag tror att jag vet vad du försökte att säga till mig häromdagen.
Branden var ingen olycka, eller hur? Vad såg du?
- Bären blir inte färskare. - Ja, jag kommer.
- Kan du hjälpa oss, snälla? - Ja, men inte här.
- Kan vi träffas ikväll? - Matt!
- Ja, klockan elva, vid klippan. - Okej.
Hittade du inte mjölken? Vi borde ge oss av.
Och, Matt, du behöver inte leverera mer saker till huset.
Det blir mitt jobb från och med nu.
- Har ni haft roligt? - Ja, vi har berättat hemligheter.
Ja, tack för lunchen.
- Var allting bra? - Jag tappade bort henne ett tag.
Alex?
- Du skrämde mig. Pratade du med Matt? - Ja, vi ska träffas ikväll.
Schysst. Kolla in den här.
- När ska de ta in strippstången? - Hon är som en crack-hora utan värdighet.
Just det. Kolla in det här.
Kom. Titta vad jag hittade.
- Hälsa på herr Knubbis. - Vad vidrigt.
Jag tänker inte röra den.
- Det räcker nog för att bedöva en häst. - Eller dig och mig.
- Kom, vi går. - Vänta.
Festen är över, Rach.
Kom. Vi kommer försent.
Matt?
Det här känns fel.
Tänk om nåt har hänt?
- Vi letar reda på honom imorgon. - Ja.
- Jag ska gå och lägga mig. - Nej, stanna tills jag har somnat.
Om jag skulle få 10 dollar för varje gång jag hörde det.
Inga roliga saker.
Var inte rädd. Jag ville inte väcka dina föräldrar.
Matt... Vart var du?
- Vi väntade på dig vid klippan. - Ja, jag vet, jag...
Vad hände? Du är genomblöt.
Jag trillade och slog i ryggen eller nåt.
Kom och sätt dig.
Ledsen för att det är så sent, men...det är bara...
Du behöver veta sanningen om vad jag såg den kvällen.
Berätta.
Du darrar.
Jag kan inte känna nåt.
- Jag är rädd, Anna. - Var inte det.
Matt, vad har hänt med din rygg?
Din mor försökte varna mig, men jag lyssnade inte.
Håll i mig.
Anna.
Snälla, håll i mig. Anna, snälla.
Anna? Hej, jag är sheriff Emery. Jag vet inte om du minns mig.
Vi ska göra en grundlig utredning, men han måste ha krockat med en stock-
-trillat ur båten och brutit ryggen.
Skulle du träffa honom?
Vi vet alla vad du går igenom. Behöver du nåt, så kom till mig.
Förstår du?
Jag är verkligen ledsen.
Det är ju fruktansvärt.
Jag ska göra frukost. Du borde äta nåt. - Kaffe?
- Vänta, pappa. - Vad?
- Matt var på väg till mig i natt. - Det som hände Matt är inte ditt fel.
- Det är inte det hon försöker säga. - Kan nån av er komma och hjälpa mig.
- Pappa. - Jag går.
- Vad? - Jag träffade Matt i stan igår.
Han sa att han såg vad som hände den natten det brann.
Rachel hörde oss. Hon ville inte att jag skulle prata med honom igen-
-eller att han skulle komma hit igen. - Varför skulle Rachel säga nåt sånt?
Vad?
Är allt bra där ute?
- Vi kommer snart in. - Okej.
Raring... Jag vet att det här är svårt för dig.
Det har varit svårt för oss alla, men...snälla, gör inte så här.
Okej? Gör inte så här bara.
- Kom och ta lite frukost. - Jag kommer snart.
Är du okej?
Nej, det är jag inte.
Jag är inte galen, Alex.
Matt var här! Jag trodde att jag drömde, men det gjorde jag inte.
Han sa att mamma försökte varna honom. Och han höll mig.
- Lyssna, Anna. - Titta!
Herregud.
- Okej, nu är jag rädd. - Jag är inte galen.
- De ska inte skicka tillbaka mig dit. - Jag är inte rädd för dig, utan för oss.
Vi är de sista som står mellan Rachel och det hon verkligen vill ha.
Sist jag kollade så blev du inte nån seriemördande psykopat över en natt-
-så vi måste ta reda på vem exakt miss Rachel Summers är.
Hej, jag försöker ta reda på lite info om nån vi hyrt genom ert kontor.
Hon heter Summers. Rachel Summers.
Hej, jag skulle vilja ha referenser på en av era sköterskor, tack.
Hon fanns nog bland er personal på sjukhuset mellan juli och december 2005.
Hej, jag gör en bakgrundkoll på nån som arbetade hos er för ett antal år sen.
Summers. S-U-M-M... Ja, som i "mor."
E-R-S, som i "Satan."
Vad? Nej, det är omöjligt.
Nej, det blir bra. Okej, tack så mycket.
Vi har henne.
Anna. Kom in.
Vet du att du har vackert formade läppar.
Du vet bara inte vad du ska göra med dem.
Män går igång på kvinnans ögon, men det är skitsnack.
Vad de verkligen vill ha... är en tjej med en vacker mun.
Sådär.
Du verkar väldigt intresserad av de här.
Vill du bära dem ikväll?
- Nej, det tror jag inte. - Kom igen. Det blir kul.
Sådär.
Vad är ditt riktiga namn, Rachel?
Vad sa du?
Förbundet för legitimerade sjuksköterskor har ingen som heter Rachel Summers.
Personnumret är för en Rachel Summers, men hon är lärarinna från New Orleans.
Hon dog för fem år sen.
Så, vem är du, egentligen?
Vet du vad, Anna?
Jag tror inte det här kommer att fungera.
Vart tror du att du ska gå?
Prata med min far.
Det behövs inte. vi har redan diskuterat det...med dr Silberling.
- Diskuterat vad? - Ditt beteende.
Han är väldigt bekymrad.
Han börjar tro att det var ett misstag...att släppa ut dig.
Du tar inte det här ifrån mig. Jag tillåter inte det.
Ut med dig nu. Jag väntar gäster.
Jag kan inte fatta att hon skvallrade om dig för pappa.
Hon kanske kan hota dig, men vad kan hon göra mot mig?
- Jag ska prata med pappa. - Nej.
Hon kommer övertyga honom om att vi ljuger, och sen blir det mitt fel.
Vi behöver bara klara oss över natten. Imorron går vi till polisen och berättar.
Du gör det bara värre för mig.
Visst. Men det här kommer att kräva en massa alkohol.
Se på dig... Du ser fantastisk ut.
Tack.
Jag antar att du har vuxit upp nu, inte sant?
Om det är till nån tröst, så är allt det här ganska konstigt för mig också.
Boksläppsfester.
Kunde lika väl gett allihop grönt ljus för att komma hit och döma dig.
Får jag be dig om en tjänst? Kan du hjälpa Rachel ikväll?
Sanningen är, att jag inte tror att hon känner sig tillräcklig för allt det här-
-och folk här dömer henne också.
Visst.
Vad?
Jag ville bara veta om du behövde hjälp.
Verkligen?
Visst. Öppna ugnen.
Nyckeln för en god stek är att låta den vila 10 minuter innan man skär upp.
Då hinner blodet rinna tillbaka.
Tillbaka till slitet.
Tar du ut soporna?
Du står på tur.
Nej. Vad har du gjort? Vad har du gjort?
- Vad försöker du gör mot mig? - Vad hände?
Lämna henne i fred.
Gå och lägg dig.
Nej, jag är i New York i morgon så kan vi reda ut allt det här.
Ledsen för det här. Kör försiktigt.
Pappa? Kan jag prata med dig?
Ikväll. Det finns en anledning till det som hände.
- Det är Rachel, hon är inte den du tror. - Det räcker, Anna.
- Vad har hon gjort nu då? - Hon ljuger för dig.
- Om vad? - Om allt. Om sitt namn...
Vet du ens var hon kommer ifrån? Du ser bara det du vill se.
- Allt hon vill är att det ska fungera. - Det vill hon inte alls.
- Hon vill ha dig för sig själv. - Det är löjligt.
Om mamma kunde se dig nu, ta parti för slynan som försöker splittra oss!
Det är inte Rachel som splittrar oss.
Vi kanske skulle prata med dr Silberling om det här.
- Visst, för det är jag som är galen. - Det sa jag inte. Du vet att jag...
Du har inte ringen på dig.
Ska du gifta dig med henne?
- Svara! - Ja, Anna.
Vi gifter oss nån gång i höst.
Vi har pratat om att åka iväg, men jag vill ha bröllopet här, för oss alla.
Jag skäms inte över att vara lycklig igen.
Hejdå, pappa.
Vi bör komma i tid till Matts gudstjänst. Ta på er nåt anständigt.
Jag vill att vi ser ut som en familj.
"Till Herren flyr jag. Hur kan du säga: Flyn såsom fåglar till edert berg."
"Se de ogudaktiga spänna bågen, för att i mörkret skjuta på de rättsinniga."
"När grundvalarna upprivas, vad kan då den rättfärdige uträtta?"
"Herren är i sitt heliga tempel, Herrens tron är i himmelen."
"Hans ögon skåda, hans blickar pröva människors barn."
"Herren är mitt ljus och min frälsning. Vem skulle jag frukta? "
"Herren är mitt livs värn, för vem skulle jag rädas?"
"När de onda draga emot mig och vilja uppsluka mig..."
Det är från den 11 april, 1996.
Polisen har hittat tre döda barn i en grav i skogen, mindre än 45 meter-
-från den ledande läkaren dr Harrison Wrights bostad.
Rättsmedicin avslöjar att barnen var tungt drogade innan de höggs upprepade gånger.
Polisen har utfärdat en efterlysning på Mildred Kemp, 19 år-
-som har varit anställd som barnskötare sen augusti.
- Mildred Kemp? - Herrejävlar. Lyssna på det här.
Enligt källor som stod familjen nära, hade Kemp blivit besatt av dr Wright-
-sen hans fru dog i en bilolycka sista februari.
Trots polisens ansträngningar, förblir Kemp på fri fot.
Vänta, vad...
Titta vad hon har på sig.
Pärlorna.
Rachel sa att de var en gåva från en gammal patient.
Hon la dem runt min hals. Som...om hon var stolt över dem.
Ja, tur för oss. Nu har vi bevis.
Ja, om vi får tag i dem.
Oroa dig inte för det. Det här tar slut ikväll.
Fan.
Titta.
- Vart ska du? - Gå ner och ta hennes nycklar.
- Vad ska du göra? - Bara ta hennes nycklar.
Vad letar du efter, Anna?
Letar du efter de här?
Du borde ta dem.
Snälla. De betyder inget för mig.
Vi vet, Rachel.
Vi vet allt.
Ni tog mig.
Här.
Alex!
Anna.
Jag vill inte skada dig.
Det är inte så här jag ville ha det.
Du kan göra det enkelt.
- Anna. - Alex.
- Vad hände? - Hon drogade mig.
- Anna? Öppna dörren. - Lyssna på mig, Anna.
- Du måste ta halsbandet. - Jag har tagit det.
Anna! Öppna dörrjäveln!
Du måste till Emery, okej? Han kommer att tro på dig.
- Anna! - Jag kan inte lämna dig här.
Lillfingerpakt.
Anna!
Jag älskar dig.
Jag lovar att jag kommer tillbaka till dig.
Anna!
- Du påstår att Summers är Mildred Kemp? - Ja.
- Och att hon startade branden? - Helt riktigt. Det var ingen olycka.
Hon mördade vår mor, och nu är hon ute efter oss.
- Jag vet hur det här låter, men... - Nej. Mildred Kemp. Jag minns henne.
Väster om Woolridge, åratal sen, frun dog, mannen hyrde en barnskötare-
-som dödade alla barnen. - Stämmer, de fick aldrig tag på henne.
Mrs Wright hade ett treradigt pärlhalsband. Finns bilder på nätet.
Och?
Rachel är Mildred Kemp.
Hon försöker döda oss och gifta sig med vår far, precis som hon gjorde med dem.
Jag vill att du stannar här. Jerry är utanför den där dörren.
- Jag ska ta fram miss Summers i systemet. - Du hinner inte. Du måste till huset.
Alex är fortfarande där, och jag är rädd för att nåt kommer att hända henne.
Det kommer inte att hända nåt, Anna. Vänta här.
Mamma?
Var inte rädd. Jag är en sköterska.
Nej! Tro inte på henne! Snälla! Tro inte på henne!
Hon ljuger! Tro inte på henne, snälla!
Nej! Tro inte på henne! Nej!
Hon...
Sådär. Tack.
Jag minns henne.
Väster om Woolridge, åratal sen, frun dog, mannen hyrde en barnskötare-
-som dödade alla barnen. - Rachel är Mildred Kemp.
Polisen har utfärdat en efterlysning på Mildred Kemp, 19 år-
-som har varit anställd som barnskötare sen augusti.
Rättsmedicin avslöjar att barnen var tungt drogade innan de höggs upprepade gånger.
Trots polisens ansträngningar, förblir Kemp på fri fot.
Du kommer att sova nu.
Vet du, Anna... Jag kommer aldrig att ha egna barn.
Jag kan inte. Har jag nånsin sagt det till dig?
Det har aldrig hindrat mig från att före- ställa mig hur det är att ha en dotter.
Men nu har du tagit det ifrån mig.
Var försiktig.
Du vill inte skada dig själv.
Anna?
Vi provade allt, Anna. Det här var det enda sättet.
Vad har du gjort?
- Vad har du gjort? - Jag var tvungen, Anna. Eller hur?
Var jag inte tvungen?
Det är bra. Jag är här. Jag är alltid här.
Se på mig. Se på mig!
Var modig, okej?
- Herregud. Mår ni bra? - Det är Rachel. Hon startade branden.
- Vad pratar du om? - Hon dödade mamma.
Du lyssnar aldrig på mig, men du måste tro oss!
Hon väntade tills du åkte, sen drogade hon mig och Alex.
- Va? - Hon skulle döda oss.
Alex var tvungen att göra det. Hon räddade oss.
-Alex, berätta för honom. - Anna, vad är det du säger?
Han kan inte se det, Anna. Det kommer han aldrig att göra.
- Du vet ju vad som hände din syster. - Berätta för honom, Alex.
- Hon dog i branden. Det var ett år sen. - Nej! Han ljuger!
Alex är död!
Vad har du gjort?
Alex?
Anna, vad menar du med att branden inte var en olycka? Vad hände den kvällen?
Låt mig vara.
Låt mig vara!
Hallå? Pappa?
Killarna vill tillbaka till vårt hus.
Det är inte vårt hus längre.
- Vad gör du? - De kan brinna i helvetet.
Anna.
Vad är det för fel, Anna?
- Alex? - Kommer, mamma.
Alex!
Varför skickade du inte mina brev? Det var mina brev, pappa.
Var du rädd för att jag skulle berätta om din nya lilla flickvän?
Var det så? Prata om alla snuskiga hemligheter?
Anna? Jag ska in till stan. Vill du följa med?
Jag följde dig hem den kvällen, Anna.
Jag såg allt. Släpp inte, håll i mig.
Vet du, Anna... Jag kommer aldrig att ha egna barn.
Jag kan inte.
Det har aldrig hindrat mig från att före- ställa mig hur det är att ha en dotter.
Men nu har du tagit det ifrån mig.
Jag är ledsen, mr Ivers.
Jag såg att namnet på miss Summers pass inte stämmer med körkortet.
Hon ändrade sitt namn för tre år sen. Hennes pojkvän brukade spöa upp henne.
Hennes riktiga namn är Rachel Worshinsky.
På nåt sätt hade din dotter tankar om att din fästmö var Mildred Kemp.
Varför skulle hon hitta på allt det här?
SLUTEN AVDELNING
Hej, Anna.
Mår du bra?
Jag gjorde precis det du bad om.
Gjorde vad, Anna?
Jag avslutade det jag hade påbörjat.
Välkommen hem.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © FRiEND och Incubator
www.SweSUB.nu